Нарешті наступив обіцяний час.
Ми з товаришами зустрілися на платформі третьої гілки. Кожен оглядав і приводив до ладу свою зброю. Схоже, Хьонсон добре впорався зі своїм завданням.
— Я зробив усе як ти сказав, Докча-ссі.
Оскільки зброя, якою ми користувалися під час минулих сценаріїв, сильно зносилася, я попросив Хьонсона створити нам нову. Матеріали ми добули із ґролів, яких я вбив минулої буремної ночі, — вирізали з їхніх кісток клинки та списи. Через порівняно невеликі розміри чудовиськ, зброя вийшла короткувата, але для тимчасового ужитку й таке згодилося б.
Хівон вдоволено всміхнулася:
— Так вона і легша, і твердіша, виходить?
— Ем… Докча-ссі, Хьонсоне-ссі. Велике вам спасибі, — вклонившись, подякувала Сана.
Кістки ґролів не підходили для тупої зброї, тому Ґірьон так і залишився з молотом із земляного щура. Хлопець мовчки опустив очі додолу. Засмутилася дитина… Я погладив його по голові та звернувся до всіх:
— Легко не буде. Ця ситуація сильно небезпечніша, ніж вчорашня. Усі готові?
Мої товариші кивнули.
— Тоді починаймо.
З самого початку час грав не на нашу користь. Приготування потрібно було завершити якнайшвидше, щоб кооператив не встиг ні про що дізнатися. Хівон, Сана та Ґірьон зникли кожен на відведеному під їхнє завдання поверсі, а ми з Хьонсоном тим часом рушили вверх сходами.
— Докча, я не впевнений, — якось геть зневірено промовив мій супутник.
Не могла центрова фігура усієї операції говорити у такому тоні. Я навмисне відповів твердо:
— Усе буде добре.
Однак Хьонсон досі виглядав як новачок перед вирішальною грою.
— Мені здається, людям не варто так сильно на мене покладатися. Не впевнений, що зможу виправдати їхні сподівання.
— Хьонсон-ссі, якого я знаю, надійна людина.
— Дякую за добрі слова. Правду кажучи, таке зі мною вперше. В часи служби мені ніколи так сильно не довіряли.
Я вперше чув цю історію, і раптом згадав, що майже нічого не звав про Хьонсона за часів його служби в армії. «Способи вижити» згадували про це лиш побіжно.
— Як закінчимо, мені хотілося б почути твою історію, Хьонсоне-ссі.
Така, з першого погляду, звичайна репліка неабияк вразила Хьонсона.
[Персонаж «Ї Хьонсон» почав вам довіряти]
[Ви стали набагато краще розуміти персонажа «Ї Хьонсон»]
— Іноді мені ніяково від розмов з тобою, Докча-ссі.
— Га? Чому?..
— Виникає відчуття, ніби ми дуже давно знайомі… Не можу це пояснити… — Хьонсон ніяково почесав потилицю, і раптом замахав руками. — А, не подумай, я не маю на увазі нічого такого. Просто…
— Я зрозумів, про що ти.
— Дякую. Мені також цікаво почути твою історію, Докча-ссі.
— Мою історію?
— Так. Я ще ніколи не зустрічав такої людини, як ти. Цікаво, чим ти займався до того, як усе це сталося.
Його слова викликали дивне відчуття. «Другорядний персонаж» роману, який я читав, цікавився моїм життям. Думка про це неприємно свербіла в голові.
— Це досить нудна історія.
— Я все одно хочу її почути.
Аж раптом у голові виникло запитання.
Якби «Способи вижити» не стали реальністю, чи жили б ми з Хьонсоном в одному світі? Чи все ж роман замістив собою реальність? Цього я не знав, але в одному був упевнений: Ї Хьонсон переді мною став «живою людиною».
— О, дружбан Ю Чунхьока. Прийшов домовлятися? — кілька немолодих чоловіків виступили наперед. Усі з Кооперативу землевласників Чунмуро.
— Гм-м… А дівулі де? — Зацікавлений старий тримав іншу жінку за волосся. Ще вчора ми бачили її у тій п’ятимісній зеленій зоні над платформою.
Чоловіки помітили міг погляд і зареготали:
— А-а, ця шановне не заплатила за землю… Не лізь, це тебе не обходить.
— Р-рятуйте. Поможіть!
Жінка жалісно дивилася на мене. Сузір’я «безумовного добра» почали засипати мене гнівними повідомленнями, але я чекав. Чекав, бо мав того, хто діятиме за мене.
— А ну відпустив її! — гиркнув Хьонсон.
— А ти хто?
Зміривши чоловіка поглядом, Хьонсон подивився на мене, ніби чекав дозволу. Я кивнув.
[Персонаж «Ї Хьонсон» бажає здійснити справедливий самосуд]
[Персонаж «Ї Хьонсон» стоїть на порозі еволюції]
Члени кооперативу витягли свою зброю і зосередили неймовірну силу для атаки. Я перевірив час — саме час починати.
[1,200 монет інвестовано у «Витривалість»]
[Витривалість Рів. 15 → Витривалість Рів. 18]
[Витривалість вашого тіла значно зросла!]
[1,200 монет інвестовано у «Силу»]
[Сила Рів. 15 → Сила Рів. 18]
[Ваші м’язи стали сильнішими!]
Такий розподіл дозволяв досягти найкращого результату за найнижчих витрат.
[Баланс монет: 20,450]
Решта монет мала стати в пригоді пізніше.
Бах!
З усіх кутків станції почулися долинули звуки вибухів. За ними здійнялася паніка. Це й був сигнал.
— Хьонсоне-ссі!
Він кивнув і ми кинулися на тих із кооперативу, хто стояв попереду. Один зі збентежених чоловіків злісно вигукнув:
— Що… Ах ви ж виродки!
[Ви застосували виняткову здібність «Чиста Енергія Білої Зірки»]
Вшу-у! Ша-ах!
— А-а-арг!
Рука того, хто тримав жінку за волосся, відправилася у вільний політ. Члену кооперативу заклякли від вигляду крові. Ми з Хьонсоном не стали чекати і пробігли повз них. Ті скоро схаменулися і кинулися навздогін.
— Навіжені собаки! Зупиніть їх!
Коридор другого поверху, приватна територія Ґона Пільду.
[Ви вдерлися на приватну власність!]
— Оточіть їх!
Члени кооперативу на підхваті помітили наше наближення. Присутні були не всі, тож проти нас виступило менше людей, ніж я очікував, — двадцять спереду і дванадцять ззаду, — але все ще багато.
Проте, у мої плани не входило розбиратися з кожним із них.
За мить до того, як я мав зіткнутися з членами кооперативу, Хьонсон виступив переді мною зі щитом.
[Персонаж «Ї Хьонсон» застосував стигму «Великий гірський поштовх Рів. 1»]
Скррг!
Одним поштовхом своїх потужних м’язів Хьонсон повалив ворогів як доміно.
[Персонаж «Ґон Пільду» застосував «Збройну Зону Рів. 4»!]
В різних місцях території з’явилися турелі, заряджені червоними магічними кулями і готові відкрити вогонь. Цього разу — п’ять, а отже рівень його «збройної зони» знову зріс.
— Докча-ссі!
Я заступив Хьонсона і водночас перехопив його щита. Щойно я надягнув його на руку, як неймовірна кінетична енергія куль відштовхнула мене назад.
Бах! Бах! Бах!
Кулі летіли тяжкі, мов гарматні ядра, а рука зі щитом нила від болю. Меншого від магічної сили дев’ятнадцятого рівня я не очікував, але мусив триматися.
[Завдяки дії Незламної Віри ваша витривалість зросла до 20-го рівня]
[Міцність вашого тіла підвищилася на ступінь]
— Ви гляньте, нахабний квартирант приперся, — звук повідомлень перекрив сердитий голос Пільду.
Магічні кулі не давали нам продиху, у той час, як члени кооперативу стрімко наздоганяли нас. Залізний щит швидко втрачав міцність. Його мало вистачити ще на десять куль.
— Не думаю, що ти прийшов сплатити свій штраф, — зацікавлено мовив Пільду. — Що відбувається?
— Відсьогодні я відмовляюся бути твоїм квартирантом.
— Інтересно. Моєї землі зажадав?
— Побачимо. Навіть більше…
[Дія приватної території Ґона Пільду знижує деякі характеристики порушників периметра]
Почалося… Ось чому усі боялися сили Пільду. «Збройна Зона» мала винятковий послаблюючий ефект «приватна територія».
Червона магічна енергія почала накопичуватися у дулах турелей.
[Персонаж «Ґон Пільду» готує «підсилені магічні кулі»]
Поки «приватна територія» і «збройна зона» працювали разом, лиш декілька втілень мали змогу протистояти Пільду.
— Арівідерчі.
Тільки-но магічні кулі мали вистрілити із турелей, як ззаду долинули чиїсь віддаленні крики. Поранений член кооперативу летів сюди на всіх парах.
— П-Пільду-ссі! Земля!..
На його тілі кровилися свіжі порізи. Отже, Чіхє зробила свій хід. Настав час і нам переходити до наступного етапу. Я глянув на Хьонсона.
— Хьонсоне-ссі, пора, — гукнув я. Зіниці його очей затремтіли. — Розтрощи її.
Хьонсон здійняв кулак над головою. В його погляді вирували тривога та роздратування, але ані краплі страху.
[Персонаж «Ї Хьонсон» еволюціонував]
Яскравий спалах світла, і навколо його тіла засяяв срібний ореол.
Мені до горла підступив клубок. Сцену еволюції Хьонсона я вважав однією з найкращих в оригінальних «Способах вижити». Я не просто так вважав його одним із найсильніших другорядних персонажів. А все тому, що…
[У результаті еволюції персонаж відкрив нову стигму]
Коли справа доходила сили «за удар», Хьонсон не поступався найсильнішим сутностям «Способів вижити».
[Персонаж «Ї Хьонсон» застосував стигму «Великий гірський удар Рів. 1»]
Бліда магічна енергія зібралася навколо Хьонсона, і за кілька секунд його руки набули небачених пропорцій.
— Гха-а-а-а!
Помах униз, і його кулаки зіткнулися з підлогою.
Потужний удар розніс гучну звукову хвилю і здійняв у повітря уламки підлоги. Члени кооперативу заревіли.
— Щ-що?
Тріск!
По землі розповзлися величезні тріщини, порушивши стійкість турелей, і кулі з них розлетілися навсібіч. Вибух розповсюдився, а в повітря піднявся пил. І тоді…
Земля під ногами затремтіла, і увесь другий поверх став просідати.
[Зелену зону зруйновано]
[Приватну територію персонажа «Ґон Пільду» зруйновано]
Я глянув на обвалену підлогу і широко усміхнувся Пільду.
— Повернемося ж у часи, коли ніхто не володів землею.
Далі
Том 2. Розділ 34 - Екстрена оборона (3)
Я не міг вбити Пільду зараз, — він був корисним у майбутніх сценаріях, — але я мав змусити його покинути свою територію. Складно було розв’язати цю дилему, тож я зосередився на її засновках. Якщо він знаходився на «приватній землі», я мав її знищити. — Угх… у нас вийшло. — Ах ти пес… Однак для реалізації цього я потребував значної сили. Непереборної сили, яка могла зруйнувати «величезну» приватну територію одним ударом. Тому я так поспішав з еволюцією Хьонсона. — У-у-угк! Люди, що звалилися на третій поверх, стогнали від болю. Операція скінчилася успішно. Зелені зони позникали, а землевласники втратили свої «кімнати». Запилюжений Пільду пас нас очима, і тільки хотів щось сказати, як мені в голові залунав Біхьон: [Ти що робиш?! Ва-а-а!] Не кричи так. [Ти, голова з вавкою! Через тебе усі докебі на Чунмуро показились!] Тим часом сузір’я своїми безкінечними повідомленнями доводили мене до мігрені. [Сузір’ю «В’язень Золотого Обруча» подобається ваше безрозсудство] [Сузір’ю «Лисий Генерал Правосуддя» подобається ваша революція] [Сузір’ю «Глибинний Дракон Чорного Полум’я» подобається руйнування і хаос] [Вам пожертвували 300 монет] — П-падло! — Вбийте його! Члени кооперативу кричали на нас, як різані. Ми с Хьонсоном збігли з платформи. [Ви застосували виняткову здібність «Список персонажів»] [Список персонажів] Ім’я: Ї Хьонсон Атрибут: Той, Хто Віднайшов Справедливість (Рідкісний) Стигма: Великий Гірський Удар Рів. 1, Великий Гірський Поштовх Рів. 2. Виняткові здібності: Володіння багнетом Рів. 2, Маскування Рів. 2, Терплячість Рів. 1, Відчуття справедливості Рів. 2, Володіння зброєю Рів. 3. Хьонсон успішно завершив свою еволюцію. А точніше, її початок. Однак його Великий Гірський Удар різко підняв бойову міць нашої команди. — Хьонсоне-ссі, скільки ще разів ти зможеш використати цю здібність? — Зо два-три, напевно… Явно знесилений, він жадібно хапав ротом повітря. «Великий Гірський Удар», — по суті його коронний прийом, — вимагав неймовірних затрат витривалості та магії. Мало яка здібність фізичного типу була здатна завдати такої ж або більшої шкоди. Декілька людей рухалися до нас із різних кінців станції — першою підбігла Сана. Я запитав: — Були кімнати, які ти не змогла зламати? — Я зламала їх усі! — Я й не думала, що кімнати можна зламати таким чином, — відгукнулась Хівон. — Ми разом гарненько жахнули по підлозі, і вони розбились… Сана, Хівон і Ґірьон здихалися усіх маленьких зелених зон, себто три- і менше- місних, які складали переважну більшість. Лишалися тільки зелена зона Пільду та декілька більших кімнат, але ними вже займалася інша людина. [Агов! Ти оглухнув? Що тепер робитимеш?] Паралельно з розмовою мені у вухо через «мережу докебі» досі волав Біхьон. Чого ти так переполохався? [У тебе риб’яча пам’ять? Я ж не єдиний ведучий на Чунмуро. Ти хоч розумієш, що станеться, якщо продовжив у тому ж дусі?] Звісно, я знав. Сузір’я з каналу Пільду зараз повинні були вистрибувати зі штанів від сказу. До якого каналу відноситься Ґон Пільду? [Канал Бірю… БІР-3642] Це той Бірю, який приходив тебе підміняти? [Саме так. Той самий козел.] Як у нього налаштовані підписки? [Це зараз ходовий канал для «шукачів розваг».] Докебі, які поставили собі за мету дарувати глядачам гострі відчуття, відтак їхні канали відрізнялися особливою жорстокістю. Що ж, чудово. У такому випадку глядачі того каналу сприйняли останні події з особливим запалом і насолодою. Заскочивши у перехід, я збіг сходами до четвертої лінії і помітив знайоме обличчя. Її клинок граційно розсік повітря. — Всі зламала? — Так. Як два пальці об асфальт. Чіхє відповідала за знищення зелених зон місткістю від чотирьох до восьми чоловік: задачі, яку Хівон самотужки могла б і не виконати. Результат вартий Чунхьокової учениці та втілення героя-мудреця. Відтак на Чунмуро більше не лишилося зелених зон. — Тепер що? Зараз понабігають ті каліки, злі будуть. А, ось і вони. — Чіхе зазирнула мені за плече і скривилася. — Цього разу помочі не жди. — Мені вона й не треба. Хівон стрільнула оком у спину дівчині і понуро, мов з бочки, пробурмотіла: — І що у цієї дівки в голові? Вона ж нічого не знала про Чіхє. Та і зараз був не найкращий час для розповідей. [Ха-ха… Ну все, тобі глина.] Одночасно зі словами Біхьона у вухах прозвучало повідомлення: [З’явився призовий сценарій!] [Призовий сценарій — Замовлення на вбивство] Категорія: Побічний Складність: С Умови завершення: Сузір’я з каналу №БІР-3642 замовили вбивство. Будь ласка, вбийте втілення «Кім Докча» зі станції Чунмуро. Часові обмеження: 10 хвилин. Нагорода: 2,000 монет. Штраф: Нічого. Ситуація розвивалася за передбачуваним сценарієм і обіцяла багато веселого. Тепер втілення з усієї станції зберуться на платформі третьої лінії, щоб мене схопити. — Тобто, якщо зараз тебе прикінчу, то отримаю дві тисячі монет? — подала голос Хівон, що стояла поруч. — Навіщо перепитуєш? Вбити мене зібралась? — Хтозна, жінки непередбачувані створіння. Але за двісті тисяч я згодна передумати. Ця вимагачка хоч розуміє, чого варті двісті тисяч монет? — Докча-ссі, стань за мною. Хівон стала поряд, а Сана і Ґірьон прикрили решту напрямків — навколо мене виставили кільцеву оборону. Хівон відстрелила усмішку: — Нарешті я зможу тобі відплатити. — Докча-ссі, ми постараємося їх стримати. Прибулі на місце подій почали виявляти агресію. Розлючені землевласники та їхні пожильці — їх усіх спокусила нагорода за сценарій. Я поглянув на Ґірьона, який тримав у руках свій молоток. — Не переживайте, — я легенько поплескав малого по плечу і попрямував до колії. — Нам не обов’язкового з ними битися. Ситуація навіювала спогади, адже я вже читав щось подібне. Не було часу перевіряти, під час якої точно регресії це відбулося, але Чунхьок вже якось знищив усі зелені зони одразу по прибутті на Чунмуро. Попри невеликі розбіжності, результат від цих дій був один: [Усі зелені зони у даному регіоні знищено. Основний сценарій зруйновано] [Система автоматично скорегувала складність відповідно до розкладу сценарію] [Поточний сценарій оновлено!] [Головний сценарій №3 – Екстрена оборона] Категорія: Головний Складність: B- Умови завершення: Усі зелені зони у регіоні знищено, і чудовиська, які мали з’являтися протягом кількох ночей, сказилися. Переживіть навалу чудовиськ. Тривалість: 8 годин. Нагорода: 1,000 монет. Штраф: — До кінця попередньої версії сценарію лишалося три дні. За новими умовами усі чудовиська, які мали з’являтися наступні три ночі, нападуть на нас одночасно. Іншими словами — завершення сценарію екстерном. [Екстрена оборона починається!] Гра почалася. — Щ-що? Ті, хто прийшли на платформу по мою голову, почали кричати. З-за скляних дверей вже було чути ревіння чудовиськ. Люта хвиля із пазурів та бивнів неслася на нас. — Це якесь божевілля! Що відбувається? Третя платформа поринула у хаос. Обличчя людей скривилися від жаху, коли чудовиська почали лізти на них з усіх боків. Вже ніхто не пам’ятав про призовий сценарій. Гррр! Кілька ґролів застали зненацька деяких членів кооперативу і вгризлися в них. — До переходу! Ми з товаришами підстрибом дісталися до сходів, але на верхньому рівні нам заступили дорогу. — Що? Геть з дороги! — Впасти хочеш? Я роздав з ноги переслідувачам і вихопив меч. Люди злякалися Чистої Енергії і позадкували. — До вас ще не дійшло, що відбувається? — Щ-що не дійшло? — Верхній поверх вас більше не врятує. Лиця людей спотворив відчай. Кімнат на Чунмуро не було, не залишилося жодного укриття від чудовиськ. — Що нам робити? — А що лишається? Битися. — Не верзи дурниць! Це все через вас! Якби ви не зламали усі кімнати!.. Я активував Чисту Енергію і вдарив нею по сходах переходу. Громих!, і… — А-а-а-а-а! Центральна частина сходів гучно обвалилася разом з тими, хто на ній стояв. Вчинок жорстокий, але необхідний. — Псих! Мерщій, шукайте інші сходи! Бігом! Не думаю, що у них вийде. Хьонсон тим часом вже біг. Я розтрощив перехід, і ми разом вибігли на майданчик перед останнім сходовим прольотом. Водночас з цим внизу щось розгорталося і все ніяк не стихали суперечки. — Трясця! А-а-а! Люди на заблокованій платформі третьої гілки кричали. — Дядьку. Ти мені не це обіцяв, — підійшла до мене Чіхє. — Якщо облишив усе, як є… — Я знаю. Я поглянув на нижній поверх, який потроху перетворювався на пекло. Якщо я їх залишу, усі помруть. Неважливо, від монстрів, чи у боротьбі за прохід на вищі поверхи. Не цього я для них хотів. [Ви можете активувати виняткову здібність «Закладка»] [Ви активували «Закладку персонажа»] [Доступних чарунок: 3] [Відкриваємо список доступних закладок] [Люди, Збережені у Чарунках Закладок] Я застосував третю закладку. [Закладку номер три активовано] [Низький рівень здібності «Закладка», час застосування скорочено] [Час застосування: 5 хвилин] [Ви погано розумієте обраного персонажа. Здібність застосована частково] [Ви застосували Спонука Рів. 2] Раптом мій язик ніби зажив власним життям. Так само почував себе Чон Інхо. Я поглянув вниз. Там, серед уламків та тіл, стояв чоловік середніх літ. — Агов, Пільду. Довго ще стояти будеш? — Ах ти свиня!.. — сердито гримнув на мене він. — Віку собі вкоротити надумав? Якщо діятимеш швидко, усі виживуть. Сила Спонуки отруїла слух переляканих людей. — Пільду-ссі! — Пільду-ссі, будь ласка, врятуй нас! Перекошена мармиза Пільду підняла мені настій. Певно, Інхо почувався так само, коли був на станції Гимхо. — Третій сценарій не настільки складний, як вам здається. Виявляється, якщо усім перестати ховатися по кімнатах і стати до оборони, то спільними зусиллями ми зможемо подужати чудовиськ. Я обманув їх лише наполовину. Якби жителі Чунмуро об’єдналося до мого прибуття, більшості жертв удалося б уникнути. Як не крути, а зелені зони були найбільшою пасткою цього сценарію. — Якщо Ґон Пільду битиметься пліч-о-пліч з вами, ви зможете вижити. Ті, хто єдналися, виживали; втікачів натомість очікувала вірна смерть. [Спонсор Ї Чіхє погоджується з вашим судженням] [Сузір’я «Бог Морської Війни» киває] — Відтепер тут немає кімнат, до яких можна втекти. Орендарі ви чи орендодавці — бийтеся, інакше поляжете. Спонука діяла на людей тим сильніше, чим більше зростало занепокоєння. — Щоб його, чортів вилупок!.. — Пільду-ссі! Будь ласка, допоможи нам! Члени кооперативу збилися навколо Пільду. Варто було йому втекти, і організації, яку він створив, прийшов би кінець. Врешті-решт чоловік зробив свій вибір: — Дідько… Усім до мене! Люди, які лишилися внизу, скупчилися навколо нього. — Мені потрібно встановити нову Збройну Зону. Народ, протримайтеся трохи! Ключем до виживання була його Збройна Зона. Однак, її слабкість полягала у часі розгортання на новому місці. Кров струмилася по підлозі, у повітрі дзвеніли несамовиті крики людей, яких рвали на шмаття. — А-а-аргх! Очікувано, першими покинули стрій не члени кооперативу, а колишні пожильці. — Ю Сано-ссі. — Так. Будь ласка, покладися на мене. Я не витрачав часу на пояснення. Сана вже сама зрозуміла, що треба робити. Вона випустила Зв’язуючу Нитка і почала витягувати нагору тих, хто більше не міг битися. Зрештою, їхнє завдання полягало у тому, щоб виграти час для Пільду, а не втратити власні життя. — Угх… д-дякую. Орендарів спочатку підняли над платформою, а потім затягнули нагору. Врятовані перев’язували рани тремтячими руками. Дехто з тих, хто мав при собі зброю, постійно стріляли на мене очима. Я усміхнувся по-діловому: — О, хочете отримати за мене приз? [Термін призового сценарію сплив] [Нагороду за Кіма Докчу скасовано] — Вибачайте, але пізно. — П-пробачте. Найбільш активні сором’язливо поховали зброю. Тим часом внизу Пільду заволав: — З дороги! [Персонаж «Ґон Пільду» застосував Збройну Зону Рів. 3!] [Персонаж «Ґон Пільду» активував Збройну Зону Рів. 4!] П’ять турелей з механічним скреготом виринули з-під землі, швидко сконцентрували магію у червоні кулі і відкрили вогонь. Тра-та-та-та-та! Бах, бах, бах! Земляні щури кинулися на кулі і з шаленим вереском попадали додолу, а ґроли застигли на місцях. Люди роздалися радісними вигуками. — Чого й варто було очікувати від Пільду-ссі. — Ура-а-а! Це й справді був Ґон Пільду. У сценаріях оборонного типу ніхто не міг перевершити його бойову ефективність. Десять лих неспроста отримали таку назву. — Забирайтеся звідси, виродки! Збуджений Пільду смалив на всі боки. — Яка неймовірна стигма, — захоплено мовив Хьонсон. — Але чи надовго її вистачить з такою величезною витратою магії? — Стигма дійсно хороша, тож деякий час він протримається. — Може, допоможемо?.. — Ґон Пільду впорається сам. Якщо зараз спустимося, то тільки відволічемо його. Майстер Захисту — спонсор Ґона Пільду, — сяяв у подібних сценаріях. Поки він підтримує Пільду, той не загине. Доки спонсор спонсоруватиме своє втілення. Я сів на краю обвалу і витягнув ноги. — Діставайте карамельний попкорн, ми тут надовго. — Невже нам нарешті можна взяти відгул? Хьонсон сів поряд, а за ним і решта взяла перепочинок. — Красно дякую, — позіхнула Хівон. — Я не виспалася… можна мені прилягти? — Так. Десять хвилин по тому Хівон вже розпласталася на підлозі і сопіла. Я, звісно, погодився, але не очікував, що вона так легко засне. — А ми не занадто розслабилися? Сана звучала стурбовано, і не без причини. Такі сценарії нам поки не траплялися. Натомість кожен попередній змушував ходити по тонкому лезу між життям і смертю. — Вважай, що нам поталанило. — В такому випадку, їм… — А їм, на жаль, ні. Завдяки зусиллям Пільду паніка на платформі внизу майже вщухла. Тудух-дух-дух! — Ґха-а-а-а! Не варто йому було грішити. — Най ви усі повиздихали! Бісові виродки! І лиш шалений ґвалт Пільду здіймався над безкінечними хвилями чудовиськ.
Читати
Відгуки
Наразі відгуки до цього розділу відсутні!
Зареєструйтеся або увійдіть, аби лишити Ваш коментар!