За короткі три роки Альянс Природи закріпив за собою статус гільдії середнього рівня. Після поглинання залишків Густого Туманного Лісу йому навіть вдалося стати провідною гільдією середнього рівня! Всі ці досягнення були значною мірою пов'язані з внеском Лейліна, і цей факт не підлягав сумніву.
Навіть якби він нічого не зробив особисто, сама лише присутність Мага 2-го рангу усунула б більшість проблем Альянсу.
Тому віра, яку він викликав у членів Альянсу Природи, зростала з кожним днем, аж до пошани, навіть обожнювання.
Крім того, багато Магів приєдналися до Альянсу в цей період масштабного набору. Хоча сила Селін як Мага 1-го рангу надавала їй певного статусу, вона більше не могла впливати на ситуацію.
Це означало, що навіть якщо Лейлін мав намір відібрати у неї номінальну посаду лідера гільдії, йому потрібно було лише попросити.
Пройшовши крізь шари заклинань, Лейлін опинився на фіолетовій віллі.
«Мій Лорде!» - Селін та Ірен шанобливо вклонилися.
«Ммм» - Лейлін кивнув і прямо запитав ‒ «Щось сталося останнім часом?»
«Розвиток гільдії був дуже плавним. Зараз наш вплив розширився до околиць гірських рівнин Кліфа. Дві місцеві дрібні гільдії також висловили бажання підпорядкуватись нам…» - Ірен взяв ініціативу на себе і вклонився, доповідаючи Лейліну.
Піковий Маг 1-го рангу ‒ найсильніша бойова одиниця Лейліна ‒ Ірен займав високе становище в Альянсі Природи, де він спеціалізувався на розширенні гільдії.
«А як щодо орди темних істот, що наближається, і Імперіі темних ельфів?» - запитав Лейлін.
«Починають надходити повідомлення про аномальну активність породжень темряви. Крім того, в Імперії темних ельфів фракція, що розпалює війну, успішно влаштувала переворот, усунувши будь-який вплив фракції, що виступає за мир. Вони мобілізували всю армію і готові до нападу в будь-який день»
Війни не були рідкістю в Підземному світі, але вони рідко збігалися з нападами орди породжень темряви. Це було настільки рідкісним явищем, що навіть такий Маг, як Ірен, стикався з такою ситуацією лише раз у своєму житті.
У той період загинуло багато Магів і численних великих гільдій. Це стало відомим як Велика Перестановка Сил Підземного світу.
Подія, яка дестабілізувала світ Магів, очевидно, стала б довгим періодом страждань для простолюдинів.
«Судячи з усього, велика війна неминуча!» - Лейлін полегшено зітхнув.
Війна між двома розумними видами не буде швидкою. Їй би передував довгий період стратегії і підготовки, з дуже малою кількістю раптових нападів. Високорівневі Маги почали стежити за своїми супротивниками ще три роки тому, а їхня підготовка розпочалася ще раніше.
Однак саме через цю тривалу підготовчу фазу будь-які стратегії, як правило, виявлялися марними; війна перетворювалася на змагання зі збору інформації та військової сили.
«Ми вже зробили якісь кроки?» - Лейлін подивився на Селін.
Останнім часом ця жінка стала набагато красивішою. Здавалося, що влада, яку вона здобула, змусила її сяяти більше, ніж вона вже мала.
Влада була еліксиром для чоловіків. Не меншою мірою це стосувалося і жінок. Шкода, що хоча ці жінки були прекрасні, як троянди, але кожна троянда має свої шипи. Підкорити їх було нелегким завданням.
Якби він був на Землі, Лейлін, звісно, не думав би так. Але світ Магів був іншим. Домінування, статус ‒ все походило від його власної сили, і він анітрохи не переймався тим, що Селін одного дня перевершить його.
«Забудьте поки що про війну простолюдинів. Об'єднана конференція призначила військову раду. Дев’ять членів виконавчого комітету вже надіслали нам офіційного листа, вони сподіваються на вашу допомогу»
Селін поправила волосся. З-під нього виднілася напівпрозора сережка, інкрустована сяючим червоним рубіном.
Прохання було результатом домовленості Лейліна з Логаном. В обмін на його участь у війні Альянсу Природи було дозволено безконтрольно розширюватися.
«Де вони мене розмістили?» - зацікавлено запитав Лейлін, сидячи на відкидному стільці. Він підняв кришталевий келих, в якому було свіже червоне вино, густе, як кров.
«Місто Долон! Там зібралася велика кількість Магів, які відгукнулися на заклик! Звичайно, герцог Фендікс і королівське військо також розмістилися там!»
«Місто Долон?» - Лейлін підняв келих, і в його свідомості з'явилася карта східної частини Сутінкової Зони.
«Вони відступили занадто далеко! Це фактично відмова від прикордонних територій!»
«Більшість простолюдинів вже евакуювали!» - Селін криво посміхнулася ‒ «Але деякі райони ми не можемо контролювати»
Як Маг, Селін зазвичай думала про проблеми, виходячи лише з того, як вони стосувалися її самої, але тепер, коли це питання стосувалося всіх, вона проявила співчутливу жіночу натуру.
Співчуття одразу ж перетворилося на занепокоєння.
«Військова рада має намір використати Долон, Вейкшир і Садур, щоб сформувати тристоронню оборону, яка повністю використовує наші географічні переваги. Коли почнеться війна, Лорде, вам доведеться зіткнутися з військовою потугою Імперії Темних Ельфій, включно з багатьма їхніми матріархами»
Імперія Темних Ельфів все ще залишалася матріархальним суспільством і була скоріше об'єднаним королівством, що складалося з численних дрібних кланів, ніж чимось іншим.
Матріархи малих кланів були щонайменше настільки ж сильними, як і офіційні Маги. Ті, про кого говорила Селін, були матріархами великих кланів, істотами, які за своєю могутністю конкурували з Магами 2-го рангу. Темні ельфи від природи були обдаровані надзвичайною силою, що робило середньостатистичного ельфа набагато могутнішим за середньостатистичну людину. Якби не їхня низька народжуваність, вони б давно завоювали Сутінкову зону.
Обличчя Селін було сповнене занепокоєння. Зрештою, вона чітко усвідомлювала, що її здібності походять від Лейліна. Якщо з ним щось трапиться, навіть якщо Альянс Природи не розпадеться, його могутність різко впаде.
«Не хвилюйся, я впевнений!» - Лейлін посміхнувся. Те, що він вирішив йти вперед, означало, що він був добре підготовлений до всього, з чим міг би зіткнутися. Принаймні, його особиста безпека не була проблемою. Зрештою, навіть у такій масштабній війні, як ця, Маги 2-го рангу рідко гинули.
Крім того, він був там не для того, щоб воювати, а для того, щоб спостерігати. Як тільки щось піде не так, він втече. Яка Матріарх наважиться пожертвувати собою, щоб запобігти його втечі?
Лейлін вже відновив свою силу як Чорнокнижник 2-го рангу, і навіть просунувся в деяких областях. Він був упевнений, що до тих пір, поки не зустріне старого виродка, який конкурує з Магами 3-го рангу, ніщо не зможе його зупинити.
Однак, думаючи до цього моменту, Лейлін відчував себе трохи пригніченим.
У світі істот з надзвичайними здібностями масштабні війни зазвичай залежали від сили вищих. Чи не означатиме це, що навіть його жахлива сила не зможе переломити хід цієї війни?
Ані Селін, ані Ірен не мали достатньої кваліфікації, щоб знати про це. Мабуть, тільки Маги 2-го рангу могли б бачити ситуацію більш ясно.
«Не дивлячись ні на що, я повинен піти і подивитися. Якщо я передам завершені техніки Прислужникам Альянсу Природи, це викличе підозру. Крім того, мінливий ландшафт війни може приховувати в собі хороші можливості для мене…» - Лейлін замислився.
«Мій Лорде! Я піду першим!» - побачивши, що Лейлін глибоко задумався, Ірен негайно пішов геть.
Селін була трохи розчарована і лише зробила реверанс.
Щойно вона повернулася, щоб піти, Лейлін посміхнувся ‒ «Селін, не йди поки що…»
Почувши це, на обличчі Селін з'явилася чарівна посмішка.
…
Місто Долон було військовим містом уздовж східного кордону Сутінкової зони. Місто було побудоване виключно з чорного граніту, що здалеку робило його схожим на величезний форт.
Наразі на в'їзді до міста стояло багато солжатів, а через браму час від часу проходили екіпажі та солдати, які в’їжджали та виїжджали з міста.
Всюди майоріли прапори з гербом королівської родини, а навколо були розкидані силуети лицарів, які очолювали невеликі патрульні загони.
Вхід охороняли офіційні Маги в сірих мантіях, і кожен проходив сувору перевірку.
Спочатку місто Долон налічувало 100 000 мешканців. Однак більшість його нинішнього населення складають солдати.
Тепер, коли об'єднана конференція призначила військову раду, королі, яких вони підтримували, могли лише втілювати свої бойові плани в життя. Все місто Долон готувалося до війни і вело активну підготовку.
Центр міста займала найвеличніша вілла в місті. Однак ця вілла не була призначена для королівської родини, а для видатних Магів.
Численних Магів, вбраних в різнокольорові мантії, можна було побачити на території вілли. Вони навіть створили велику формацію захисного заклинання. Деякі з Магів, що патрулювали міські мури, час від часу накладали заклинання на стіну, щоб зміцнити її.
«Атмосфера тут така задушлива!» - Прислужник 3-го рангу в сірій мантії йшов безлюдною дорогою і час від часу поглядав на обидва боки вулиці. Солдати, що проходили повз, вклонялися цьому шановному Чарівнику.
«Коли я вже однією ногою в могилі, як я можу вважатися "могутнім Чарівником"?» - Аарон криво посміхнувся.
Цей Прислужник був серед першої групи людей, яких Лейлін зустрів, коли він перенісся сюди.
Тоді Аарон був серед трьох Прислужників і двох великих лицарів, яких Лейлін врятував у Лісових пустках. У відплату Лейлін просканувала їхні душі, в результаті чого вони багато чого втратили.
Аарон глибоко зітхнув.
Під час своєї попередньої нерозважливої вилазки в Лісові Пустки йому пощастило здобути біоматеріали, що коштували чимало магічних кристалів. І все ж він відчував, що щось не так, хоча й не міг зрозуміти, що саме.
Ще більше його налякало те, що після повернення він дізнався, що його магічні здібності знизилися на один бал!
Аарону та іншим Прислужникам пощастило пережити бездумне сканування їхніх душ Лейліном. Однак його випадкове втручання в їхні спогади мало серйозні наслідки.
Розвиток Магів значною мірою залежав від їхніх здібностей. Початкові здібності Аарона не були вражаючими, лише 3-й рівень. Коли вона впала до другого рівня, він відчув, що світ почав руйнуватися.
Він досі пам'ятає жаль і розчарування в очах свого наставника після іспиту, коли той сказав ‒ «Можливо, на тебе напала аномальна істота, що призвело до зниження твоїх здібностей. Можливо, це ніколи не вдасться виправити. Шкода! Дуже шкода!»
|Примітка ‒ назва рівнин була змінена|
Далі
Том 2. Розділ 349 - Аня
З падінням його здібностей, він перетворився з Прислужника з невеликою надією на безнадійного. Побачивши стан Аарона, його наставник не став ходити навколо, а прямо сказав йому, що він більше не має достатньої кваліфікації, щоб навчатися повноцінній техніці медитації. Деякі повноцінні техніки медитації мають суворі вимоги до тих, хто їх практикує, а Аарон на даний момент не мав достатньої кваліфікації, щоб розвиватись у своїй техніці. «Набагато важче досягти статусу офіційного Мага, використовуючи спрощену версію повноцінної техніки медитативної. Це означає, що вони повністю відмовилися від мене… Також, вона…» - Аарон опустив голову, нігті впилися в плоть. Дізнавшись, що його здібності знизилися і що він більше не може тренуватися в повноцінній техніці медитації, його родичі та колишні друзі відвернулися від нього. Навіть наречена покинула його! Спогад про те, як вона міцно притулилася до іншого в обіймах, дивлячись на Аарона з презирством, змушував його відчувати, що його груди ось-ось спалахнуть вогнем. Що ще більше розлютило його, навіть довело до відчаю, так це те, що його вороги в гільдії скористалися нагодою, щоб побити його. Були навіть сліди доказів того, що та жінка смикала за ниточки на задньому плані, щоб його відправили в таке місце. Місто Долон було на передовій війни. Офіційні Маги могли б спокійно відступити, якби місто впало, але у Прислужників, таких як він, не було жодного шансу! У воєнний час армія набагато охочіше відмовилася б від такого гарматного м'яса, як він, ніж від тих, хто має вищий ранг. Історично склалося так, що інтенсивна війна, подібна до цієї, прирекла б на загибель більше половини Прислужників! Аарон відчув, що занімів. Йому довелося тягнути своє тіло до міської брами ‒ «Прислужник 3-го рівня Аарон, з'явився на службу!» - сказав він, намагаючись виглядати більш пильним. «Гм!» - Маг на своєму посту кивнув, не помітивши нічого дивного і не розсердившись. Він бачив багато Прислужників, яких кидали сюди. Без підтримки цей хлопець не прожив би й місяця, тож чого б йому злитися на ходячий труп? «Твоє завдання ‒ підтримувати цю формацію заклинання виявлення. Я вже налаштував його. Білі крапки ‒ це звичайні люди, червоні ‒ Прислужники та лицарі. Фіолетові крапки - це офіційні Маги. Це зрозуміло?» «Так!» - Аарон кивнув. Раптом заклинання загуркотіло і видало гучний вибух, тріснувши по краях. Вибухнув чорний промінь світла. «Щ-що означає чорний колір?» - ошелешено запитав Аарон. «2-й ранг! Могутня істота, яка має 2-й або вище ранг!» - Маг відповів у заціпенінні, а потім вирвався з нього ‒ «Швидше! Бий на сполох!» Неподалік у небі розширювалася чорна точка, поступово формуючи людську фігуру. Дивлячись на міські ворота, де зчинилася метушня, Лейлін злегка похитав головою ‒ «Схоже, сталося непорозуміння!» Він припинив просування і мовчки став чекати. Через кілька хвилин з Долона вирвалися дві смуги однаково потужних енергетичних хвиль, і перед Лейліном з'явилися дві фігури, що перетворилися на промені світла, які пронеслися перед ним. Це були два Маги 2-го рангу, один чоловік і одна жінка. Чоловік, одягнений у червону мантію з вишитими срібними візерунками, щиро засміявся, привітавшись ‒ «Сер Лейлін! Як добре, що ви змогли прийти вчасно!» В свою чергу жінка просто стояла осторонь і посміхалася, здавалося, залишаючи ситуацію на розсуд свого колеги. «Для мене велика честь зустрітися з вами, пане Фендіксе!» - Лейлін вклонилася, ніжно посміхаючись. За ці три роки Лейлін не був схожий на того, хто нічого не робив. Принаймні, він познайомився з кількома Магами 2-го рангу на сході. Цей Маг 2-го рангу був лідером великої гільдії. Герцог Фендікс зі смертних був одним з його нащадків. «Ходімо! Якщо є щось ще, давай поговоримо про це після того, як ми повернемося!» - Фендікс подивився на метушню навколо них і засміявся в бік Лейліна, а потім повільно спустився вниз. Лейлін і жінка пішли за ним. «Це Лорди 2-го рангу! Швидко, вклоніться!» Не кажучи вже про простих воїнів, навіть високопоставлені офіцери та вельможі стали перед ним на коліна, а офіційний Маг, що стояв попереду, шанобливо вклонився йому до пояса. Аарон теж швидко вклонився, а потім розгублено підняв голову. Він крадькома поглянув на юнака, що стояв посередині ‒ «Здається, я десь бачив цього пана раніше, але не пам'ятаю, де…» Щойно погляд Аарона ковзнув по ньому, Маг ніби відчув це, і пара чорних зіниць злетіла на нього. Раптом Аарона оточив сплеск темряви і тіней, змусивши його відступити на кілька кроків, відчуваючи, що він задихається. Аарон так злякався, що його кинуло в холодний піт, і він швидко опустив голову, не наважуючись підняти її. «Це справді він! Я не очікував, що ми зустрінемося тут!» - на противагу цьому на обличчі Лейліна з'явилася посмішка. Власне кажучи, все, що він знав про Сутінкову зону, походило зі спогадів цього Прислужника. Зустрітися з ним знову він вважав великою удачею. «Я виберу тебе першим!» - Лейліну раптом спала на думку пустотлива думка. Ця думка просто промайнула, але вираз обличчя Лейліна залишився незмінним, коли він спустився до маєтку в центрі разом з двома іншими Магами 2-го рангу. Внутрішнє оздоблення було непоганим, і це виглядало як резиденція якогось вельможі або навіть мера міста. Звісно, зараз маєток відібрали. Троє Магів увійшли до зали і сіли, кілька служителів принесли напої та фрукти, а потім обережно вийшли. «Основні сили темних ельфів досягли кордону. Цього разу вони, здається, налаштовані дуже рішуче і навіть викликали кількох матріархів стародавніх родин. Схоже, цього разу ми опинимося під величезним тиском…» Фендікс виглядав похмурим, але посміхнувся до Лейліна ‒ «Звичайно, з сером Лейліном у нас буде більше надії!» «Як людина, я, природно, не можу ухилятися від своїх обов'язків!» - поки Лейлін говорив це урочисто, він тим часом думав про те, щоб відступити, як тільки ситуація складеться не на його користь. Хоча він був не проти допомогти людям зайняти більше землі заради виживання, але тільки якщо це не зашкодить його власним інтересам. Якщо ні, то не було про що говорити. Звичайно, так само думали і багато інших високорівневих Магів. Навіть якщо військова рада знала про цей факт, вона мало що могла вдіяти. Тим часом Фендікс все ще говорив ‒ «Битви між людьми, а також звичайними темними ельфами і звіриними хвилями зазвичай передаються герцогу для врегулювання. Лицарі Підземних Зимових Павуків і Маги темних ельфів, а також могутні породження темряви вимагатимуть від Магів дій, і є лише одна причина для нашого перебування тут ‒ не допустити втручання матріархів темних ельфів і імператора породжень темряви!» Лейлін кивнув. Сили Магів 2-го рангу були хороші в придушенні і стримуванні. Зрештою, якби істота 2-го рангу відпустила всі свої заборони, навіть Імперія Темних Ельфів не залишилася б неушкодженою. «До речі, чому цього разу Імперія темних ельфів така впевнена в собі?» - очі Лейліна спалахнули, і він запитав. Почувши це, Фендікс і його колега обмінялися поглядами і криво посміхнулися ‒ «Це повинно бути цілком таємно, але Лейліне, ти теж Маг 2-го рангу. Ти також приєднався до нас, тож, гадаю, нема чого боятися» Фендікс встановив звуконепроникну межу ‒ «У захисника всієї нашої Сутінкової Зони, людини, яка стала Магом 3-го рангу, залишилося не так вже й багато часу…» «Межа тривалості життя Мага 3-го рангу ‒ тисяча років. Лише Маги Ранкової Зорі можуть подолати цю межу. З тих пір, як він почав захищати цей регіон, пройшло більше дев'ятисот років…» Лейлін трохи помовчав ‒ «Іншими словами, ця війна ‒ лише проба сил?» «Темні ельфи, мабуть, отримали якусь інформацію зі свого кінця і почали зондування, але зараз…» - Фендікс примусив себе посміхнутися ‒ «Все, що я можу сказати, це те, що Сутінковій Зоні не дозволено відступати» Серце Лейліна впало. Схоже, цей Маг 3-го рангу був не в найкращому стані. За цих обставин зондування темних ельфів, швидше за все, стане широкомасштабним вторгненням, можливо, навіть загрожуватиме існуванню людей! Щось промайнуло в його голові, і він раптом згадав про Баеліна. «Хаос і страждання народять дитя долі. Схоже, це увертюра до неспокійних часів» Коли Лейлін замовк, зал наповнився напруженою атмосферою. «Гаразд, не будемо про це говорити. Може, підготуємо грандіозний вітальний бенкет? Ми могли б скористатися цією можливістю і дозволити цим Магам зустрітися з вами!» - побачивши, що атмосфера завмерла, жінка злегка посміхнулася і запропонувала. «Ні, не треба! Дозвольте мені трохи відпочити, а потім підготувати кілька заклинань 2-го рангу!» Лейлін не мав ані найменшого інтересу до цих звичаїв. «Це чудово!» - Маги, як правило, були асоціальними, і це було ще більш характерно для Магів вищих рангів. Фендікс та інші не приймали це близько до серця. … Центральна Сутінкова зона. Це було ядро Сутінкової Зони, і тут було найбільше населення. Тут часто проходили каравани і вирувало життя. У невідомому місці, глибоко в земній корі, зелений промінь світла освітив кімнату. У зеленому світлі купався змарнілий старий чоловік. Його тіло було вкрите зморшками, а очі так глибоко запали в череп, що здавалося, ніби йде мрець. Позаду нього в’їлося густе коріння рослин, навіть прямо впиваючись у його м’язи, ніби вкорінюючись у його тіло. Одна за одною зелені горбки проникали в тіло старого вздовж коріння, дозволяючи його очам ледь зберігати яскравість. Основною частиною цих коренів була величезна дивна квітка. Її гілки та листя були пухкі та темно-зелені, а багато її щупалець простягалися глибоко в земну кору, ведучи невідомо куди. З тильної сторони руки старого вистрілив чорний промінь, проектуючи тотем у вигляді великого павука. «Мій старий друже, я відчуваю твою слабкість. Аура життя на твоєму тілі постійно слабшає, і ти вже не можеш відкидати моє "Поглинання життя"…» Це був голос молодої дівчини. Його було приємно слухати, і він навіть трохи зачаровував. «Аня! Правителька Імперії Темних ельфів, найшанованіша матріарх стародавнього клану!» - старий повільно вимовив ім'я цієї жінки, і одразу після цього з-за спини старого вибухнув абсолютно грізний енергетичний вихор. «Ти не зможеш зупинити мене…» - жінка у відбитку тотема зітхнула.
Читати
Відгуки
Наразі відгуки до цього розділу відсутні!
Зареєструйтеся або увійдіть, аби лишити Ваш коментар!