Вираз обличчя Лейліна пом'якшав; це був один з рідкісних випадків, коли таке траплялося. Він все ще пам'ятав цю нещасну дівчину, а також горе і наполегливість на її обличчі.
«Я дуже радий тебе знову бачити, як поживають Гуріча і Додорія?» - Лейлін посміхнувся.
Почувши це, Нісса, загорнута в чорний плащ, здригнулася, і її голос став похмурим, коли вона сказала ‒ «Вони всі мертві. Навіть Калівейр, Бейрут, ті, що прийшли з нами з Чорнобильських островів, більше половини з них загинули...»
«Прошу вибачення...»
Лейлін не знав, що йому відповісти. Хоча раніше він і розкрив трохи інформації, але вона була вкрай туманною. Чи зможуть Калівейр і решта зрозуміти її, і чи сприйняли вони це серйозно, було невідомо.
Більше того, навіть якщо вони виявили, що щось не так, вони були лише Прислужниками 1-го або 2-го класу без особливих здібностей. Без кращого ставлення Академії важко було сказати, чи зможуть вони успішно вийти.
«Як і очікувалося» - продовжувала Нісса ‒ «Після отримання новин від тебе ми кілька разів збиралися разом. Однак, не було ніяких хороших заходів. Невдовзі Академія Безодні Лісу Кісток оголосила про блокування всієї академії, інакше смерть буде дарована... Після цього почалася війна...»
Офіційні маги були основною силою у війні між обома сторонами. Калівейр разом з іншими, які не були навіть Прислужниками 3-го рівня, не годилися навіть на гарматне м'ясо, тож слід було очікувати великих втрат.
Лейлін не міг придумати жодних втішних слів. Нісса теж не продовжувала, і настала тиша.
«Місія записана і підтверджена як виконана! Ось ваша нагорода, будь ласка, перевірте і прийміть!»
У цей момент веснянкувата дівчина з-за прилавка нарешті підняла голову і щось нашкрябала на аркуші пергаменту пір'їнкою, нарешті передавши Лейліну невеликий шкіряний мішечок.
Лейлін зважив мішечок, і зі шкіряного мішечка долинали звуки тертя між магічними кристалами.
«У мене ще є справи, тож я піду першим» - сказав Лейлін Ніссі, залишивши її зі складним виразом обличчя.
«Місія завершена, час зустрітися з Наставником!»
Лейлін пройшов садами і підійшов до експериментальної лабораторії, де знаходився Крофт.
* Донг-донг-донг! *
Лейлін постукав у двері, після чого вони зі скрипом відчинилися, показавши симпатичну дівчину.
Дівчина була трохи нижчою за Лейліна, майже на півголови і мала гарне зелене волосся. Контури її тіла були надзвичайно спокусливі і через близькість, Лейлін навіть зміг вловити аромат її парфумів.
«Бікі! Давно не бачилися!» - промовив Лейлін.
«Ти... Лейлін!» - зеленокоса дівчинка підозріло зміряла Лейліна поглядом, а потім радісно стрибнула в його обійми.
Відчуваючи м'яке бадьоре багатство на грудях і аромат, що вдаряв у ніс, Лейлін не міг не подумати, що ця маленька дівчинка подорослішала.
«Гаразд! Я тут, щоб відвідати Крофта!»
Лейлін чекав досить довго, і, побачивши, що дівчинка не бажає залишати його обійми, він міг тільки вмовляти її, поплескуючи по плечах.
«Наставник всередині разом з Мерліном!» - Бікі потерла трохи почервонілі очі, і на її ніжному обличчі з'явилася посмішка ‒ «Те, що з тобою все гаразд, - це справді велика-...»
Лейлін кивнув головою і зайшов до лабораторії.
«Лейліне!» - Мерлін привітав його першим. Його риси обличчя майже не змінилися за останні 3 роки, хіба що темперамент здавався більш стабільним і зрілим. Побачивши Лейліна, він змусив себе вкрай потворно посміхнутися.
«Старший Мерліне!» - Лейлін вклонився. Він пригадував, що частина обличчя Мерліна вже давно зазнала непоправної шкоди, тому не зважав на те, що той не може зображати звичайні вирази обличчя.
Після цього Лейлін продовжив свій шлях.
Всередині був лише чорний стіл для експериментів. Збоку від експериментального столу біловолосий чоловік середнього віку опустив пробірку в руках, і його пара золотих очей зустрілася з очима Лейлін.
«Я відчуваю ледь помітний запах Квітки Порожнечі в твоєму тілі, схоже, ти дійсно отримав її пелюстки!»
Крофт деякий час дивився на Лейліна, перш ніж посміхнутися ‒ «Ти дійсно щасливий хлопець!»
«Хаха...» - Лейлін почухав потилицю, виявляючи збентежений вираз, але в глибині душі він був у захваті.
Після того, як він вирішив використати Квітку Порожнечі як виправдання, він використав штучний інтелект. Чіп, щоб спробувати створити матеріали, подібні до Квітки Порожнечі протягом останніх трьох років.
Після величезної кількості експериментів він отримав зілля, яке могло випромінювати аромат Квітки Порожнечі зі схожістю 99,98%, щоб використовувати його як козир, щоб обдурити інших.
Звичайно, це зілля мало лише схожий аромат з Квіткою Порожнечі, але воно не містило жодного ефекту оригінальної Квітки Порожнечі взагалі.
Перед тим, як прийти в академію, Лейлін спеціально розбризкав трохи того зілля на своє тіло, і тепер здавалося, що навіть Крофт був обдурений.
Після цього Лейліну залишалося тільки наполягати на тому, щоб ефект Квітки Порожнечі був повністю поглинений ним, тоді ніхто не зміг би виявити ніяких прогалин в його промові.
«Не дивлячись ні на що, досягнувши 3-го рівня Аколіта до 20 років, ти вже можеш вважатися одним з основних Аколітів в академії. Єдине, що тобі потрібно зробити - це зареєструватися в Адміністративній зоні, тоді твої різноманітні пільги та статуси збільшаться...»
Крофт розповів Лейліну про деякі пільги і повноваження, що надаються Прислужнику 3-го рівня, які отримає Лейлін.
Нарешті, Лейлін не міг більше чекати і вигукнув ‒ «Професоре, цього разу я тут, щоб запитати про справу офіційного Мага, про яку ви говорили раніше...»
«Я так і знав» - Крофт кивнув ‒ «З того моменту, як я побачив тебе після твоєї першої медитації, я знав, що ти рішуче налаштований стати на шлях Мага...»
Сивий чоловік середнього віку вказав на стільці в лабораторії ‒ «Щодо цього, це може зайняти деякий час, тому давайте спочатку сядемо»
Сказавши це, Крофт підійшов до крісла і сів, а Лейлін слідом за ним.
Чорне крісло було обтягнуте шкірою якоїсь істоти, і на дотик вона була дуже комфортною. Між двома кріслами стояв маленький круглий столик.
Бікі подала дві гарячі, паруючі чашки зеленого напою - її дії були офіційним стандартом, наче вона практикувала подачу незліченну кількість разів - і поспішно відступила.
«Напій, зварений з Нефритового Кореня, я не очікував, що у професора досі є така звичка!» - Лейлін понюхав аромат, і в його очах відбилися спогади.
«Хаха... Мені завжди подобалися такі напої, навіть коли я простоюю або проводжу експерименти, я все одно зроблю ковток-другий. Тим більше, що для Мага 3 роки - це зовсім небагато!»
Крофт зробив кілька ковтків напою, а потім запитав ‒ «Лейлін, ти знаєш, як стати офіційним Магом?»
«Будь ласка, покажи мені шлях, Наставнику!» - вираз обличчя Лейліна був надзвичайно урочистим.
«Офіційні Маги вже давно подолали людські обмеження. Вони здатні використовувати енергію природи і отримувати довшу тривалість життя. Навіть найгірший офіційний Маг набагато могутніший за Аколіта 3-го рівня! Вони надзвичайні!»
Голос Крофта звучав м'яко, ніби він співав.
«Це через енергію та руйнівну силу, яку контролює офіційний Маг. Давним-давно - може, тисячу років тому, в замку Люкс на південному узбережжі, всі Маги південного узбережжя дійшли взаємної згоди контролювати інформацію про офіційних Магів, і навіть схвалили її...»
Крофт розповів про минулу історію Світу Магів.
«Чому це схоже на договір про нерозповсюдження ядерної зброї з мого минулого світу!?» - подумав Лейлін.
«Відтепер, перш ніж Прислужник 3-го рівня стане офіційним Магом, він повинен підписувати контракт з особою чи організацією, яка передасть йому знання. Обіцяти, що ні в якому разі не будуть розголошуватися конкретні кроки просування до рівня офіційного Мага. ті, хто порушить цю угоду, отримають вирок Судового Ока, а їхні душі будуть спалюватися протягом тисячі років...»
Крофт подивився на Лейліна ‒ «Я теж підписав такий контракт раніше, отже, я зміг отримати ресурси та інформацію, необхідні для просування. Через обмеження цього контракту я не можу поділитися з тобою цією інформацією»
«Однак, я все ж можу розповісти тобі про деякі загальні знання про це» - побачивши явно розчароване обличчя Лейлін, Крофт продовжив.
«Для того, щоб стати офіційним Магом, перша вимога полягає в тому, щоб Прислужник досяг певного рівня духовної сили. З того, що я бачу, ти вже дуже близький до цього критерію. Власне, для багатьох Прислужників 3-го рівня це взагалі не є проблемою.
«Що ж до справжньої суті, то вона полягає в тому, щоб мати модель захисного заклинання 1-го рангу. Ця модель стане твоїм вродженим захисним заклинанням в майбутньому. Крім того, тобі знадобиться стандартна кількість Грайнової Води, щоб доповнити прорив!»
Лейлін уважно слухав, і в його очах промайнули різні емоції ‒ «Отже, є 3 критерії для просування: певний рівень духовної сили, захисне заклинання 1-го рангу та Грайнова вода. Правильно?»
«Саме так» - Крофт кивнув головою ‒ «Моделі заклинань Мага 1-го рангу і Грайнова Вода контролюються величезними фракціями. Навіть на прилавках Академії Безодні Лісу Кісток ти не зможеш їх знайти!»
Лейлін гірко посміхнувся. Він вже розвідав більшість ринків в Королівстві Пулфілд. Не було абсолютно жодного місця, яке містило б Грайнову Воду або захисне заклинання 1-го рангу.
Від Прислужника 1-го рівня до Прислужника 2-го рівня Лейлін вивчив лише заклинання 0-го рангу. Очевидно, що Маги чітко розділили заклинання за рівнями. Більше того, вони визначили заклинання, які вивчали Прислужники, як заклинання нульового рангу, щоб відрізнити їх від заклинань офіційних Магів.
Що ж до Грайнової води, то Лейлін, здається, бачив якусь інформацію в неповній книзі про Зіллєваріння. Це був тип зілля, який був досить складним для Лейліна з його нинішніми здібностями. Більше того, багато основних інгредієнтів були монополізовані величезними фракціями, і не було жодних слідів формули.
«Отже, професоре, ви попросили мене повернутися, а це означає, що я можу отримати Грайнову воду та захисне заклинання 1-го рангу?» - раптом запитав Лейлін.
«Я можу лише сказати, що це можливо»
Крофт зробив ще один ковток зеленого освіжаючого напою ‒ «Просування до Прислужника 3-го рівня до того, як тобі виповнилося 20 років, вже вважається потенційним Магом. Отже, ти маєш право підписати контракт з академією!»
Далі
Том 1. Розділ 83 - Кривава Бійня в Таємній Площині
«Контракт? Який контракт?» - запитав Лейлін. «По-перше, ти не можеш розголошувати жодної інформації, що стосується просування до офіційного Мага. Крім того, після того, як ти станеш офіційним Магом, контракт, який ти підписав при вступі до Академії, більше не буде накладати на тебе жодних обмежень. Отже, ти повинен присягнути своєю душею перед Оком Суду, що будеш служити Академії 100 років!» «Після підписання контракту ти зможеш безкоштовно отримати захисне заклинання Мага 1-го рангу і стандартну кількість Грайнової Води!» Лейлін вже бачив опис Ока Суду в одному зі стародавніх текстах. Здавалося, це величезна сукупність законів, що прийшли з іншого світу. Воно не мало власної свідомості, і Маги вважали за краще використовувати його як свідка при укладанні важливих контрактів. Ефект обмежень, який він створював, був найсильнішим з усіх відомих контрактів. Більше того, від нього неможливо було позбутися. Після укладення угоди, протягом ста років, навіть якщо Академія вимагала б від Лейліна пожертвувати своїм життям під час битви, він не мав іншого вибору, окрім як підкоритися. Ця угода була схожа на рабський контракт, але в ній було передбачено більше обмежень, ніж у звичайному рабському контракті. Лейлін одразу ж відкинув його у своєму серці. Він був людиною, яка цінувала абсолютну свободу, і до такого обмеження він відчував інстинктивну огиду. Звичайно, зовні Лейлін все ще вдавав, що надзвичайно зворушений, намагаючись знайти відповідь. Нарешті, Лейлін запитав, з трохи пересохлим горлом ‒ «Отже, Наставнику, ви теж підписали такий контракт?» «Так! І завдяки цьому я вступив до Академії Безодні Лісу Кісток і став одним з професорів!» - Крофт відповів ‒ «Взагалі-то, ставлення в академії до таких Магів, як ми, що приїхали з-за кордону, не таке вже й погане. Нам би теж не дозволили братися за надскладні завдання!» «Професоре, якщо ви просили мене повернутися в Академію, я впевнений, що є якийсь інший спосіб?» - Лейлін вичікувально подивилася на Крофта. Підписання контракту та отримання ресурсів було дуже поширеною практикою, і не мало нічого спільного з поточною нестабільною ситуацією, в якій перебувала Академія. Лейлін, звісно, не припускав, що Крофт попросив його повернутися саме для цього. Почувши слова Лейліна, Крофт, здавалося, зрадів ‒ «Дійсно, ти все такий же розумний, як і раніше. Твої очі також сповнені мудрості, якби не твої середні здібності, твої досягнення в майбутньому, безумовно, перевершили б досягнення Мерліна!» Фасад меншовартості по відношенню до Мерліна був одягнений Лейліном. Він посміхнувся і мовчав, чекаючи, що скаже Крофт. «Насправді, війна Академії Безодні Лісу Кісток ще не закінчилася!» Від цієї фрази Крофта у Лейліна волосся стало дибки. «Що?» - Лейлін був настільки приголомшений, що одразу ж підвівся ‒ «Хіба війна не була врегульована після того, як Маяк Ночі втрутився, щоб зупинити Хатину Мудреця Готема і Біловезький Замок?» «Ця новина справді точна, але неповна. Війна між офіційними Магами закінчилася, але для прислужників вона ще далека від завершення!» Крофт криво посміхнувся. «Хоча Маяк Ночі - одна з найсильніших гільдій в окрузі, вона не єдина. За Хатиною Мудреця Готема та Біловезьким Замком також стоять могутні сили, які не програють Маяку Ночі» «Отже, за посередництва Маяка Ночі, хоча війна між обома сторонами закінчилася, все ж був особливий пункт!» «Що саме?» - Лейлін починав здогадуватися, що це пов’язано з відкликанням Академією Прислужників, але все ж запитав. «Протилежні фракції попросили нас відкликати всіх наших Прислужників і влаштувати Криваву Бійню з їхніми Прислужниками в Таємній Площині!» «Таємна Площина? Кривава Бійня!?» Лейлін, який володів великою кількістю інформації та знань, тільки після пошуку в банку даних чіпа знайшов необхідну інформацію щодо цих двох термінів. Таємна Площина - це вимір, який використовували Маги для захисту власної лабораторії та зберігання своїх ресурсів. Його створюють за допомогою заклинання, а вимір отримують, підключаючись до регіону із зовнішнього світу. Через потужні ефекти заклинання за межами цих Таємних Площин, Чаклуни рівня Аколіта не могли проникнути туди. Що стосується деяких Таємних Площин вищого рівня, то навіть якщо офіційні Маги потрапляли туди, вони також гинули. З часом деякі гільдії Магів об'єднають зусилля, використовуючи заклинання, щоб сформувати тимчасову Таємну Площину, і проводити деякі експерименти або для війни/битви. Щодо Кривавої Бійні, то вона була наповнена божевіллям і кровопролиттям. У Світі Магів, якщо два Маги мають величезний конфлікт, який більше не може бути врегульований, тільки смерть може вирішити їхню суперечку. За таких обставин вони проходили Криваву Бійню зі свідком - господарем! Перед Кривавою Бійнею обидві сторони підпишуть угоду. Після смерті однієї зі сторін їхні сім'ї, професори та друзі не могли безпосередньо мститися за них. Це була своєрідна битва, але з ефектом заклинань, контракти теж було важко порушити. Багато Магів з гідністю брали участь у цьому конфлікті життя і смерті, але вони не хотіли, щоб супутні збитки поширювалися. Тож Кривава Бійня була найкращим вибором. «Отже, Академія покликала нас, Аколітів, назад...» Лейлін раптом відчув, що в горлі у нього сильно пересохло, наче у людини, яка помирає від спраги. «Під час підписання контракту інші сторони викликали Око Суду як свідка, тож наша Академія могла діяти лише згідно з обумовленою угодою. Якщо ні, то всі ми, професори, включно з головою, упокоїмо свої душі у вічному спокої...» «Цього разу не тільки ви, хлопці, навіть інші Прислужники п’ятого класу, включно з твоїм старшим Мерліном, повинні взяти участь у цій кривавій бійні. Більше того, Прислужники з кожної з трьох академій будуть в одному місці...» «Стривай, це означає, що прислужники з двох інших академій об'єднають зусилля і нападуть на нашу Академію Безодні Лісу Кісток?» Лейлін відчув запаморочення, адепти Академії Безодні Лісу Кісток вже зазнали величезних втрат від війни раніше. Що стосується Хатини Мудреця Готема та Біловезького Замку, вони були силами з рівнем, подібним до Академії Безодні Лісу Кісток. Якби хтось із них вступив у Криваву Бійню з прислужниками Академії Безодні Лісу Кісток, то шанси були б 50 на 50, не кажучи вже про те, що зараз їх було двоє. Більше того, на даний момент в Академії Безодні Лісу Кісток залишилося лише 50-60% адептів. «Це якесь божевілля, навіщо академії приймати такі умови?» «У нас немає вибору, хто поставив нашу академію в таке невигідне становище? Хатина Мудреця Готема та Біловезький Замок хочуть одним махом знищити наших Прислужників, і щоб спадщина Академії Безодні Лісу Кісток була зруйнована!» - Крофт гірко посміхнувся ‒ «Крім того, неважливо, чи це наші Прислужники, чи вороги, їм заборонено приносити будь-які бойові предмети, що мають силу офіційного Мага. Це запрограмовано в захисному заклятті Таємної Площини. Будь-які інструменти, що перевищують силу Прислужника, будуть негайно відкинуті при вході в Таємну Площину...» «Я все ще можу піти зараз?» - Лейлін плекав крихітний проблиск надії. «Що ти думаєш?» - Крофт глибоко втупився в Лейліна, і від сенсу його погляду у Лейліна волосся стало дибки. «Гаразд!» - Лейлін змирився зі своєю долею і сів ‒ «Погані новини закінчилися? Тепер ви повинні розповісти мені хоч якісь хороші новини!» «Ах ти, маленький негідник!» - Крофт посміхнувся і похитав головою ‒ «Перед Кривавою Бійнею Академія проведе змагання, де нагороди будуть щедрими. Більше того, різні винагороди зросли вдвічі, а моделі заклинань і зілля на прилавку також з великою знижкою...» «Вони хочуть підняти силу власних Прислужників перед Кривавою Бійнею, га?» - Лейлін мовчки подумав. Він був дуже оптимістичною людиною і вже припускав подібний сценарій раніше, на відміну від вкрай шокованого вигляду, який він мав зараз. Оскільки шляху до відступу немає, його мозок одразу ж пристосувався до ситуації, що склалася. «Все це не має нічого спільного з просуванням до офіційного Мага. Раніше Наставник говорив мені, що існує метод просування, чи не може він бути всередині Кривавої Бійні?» «Саме так! Для всіх Аколітів 3-го рівня, таких як ти, Академія видала місію кривавої помсти. Ви повинні вбити якомога більше Прислужників у Кривавій Бійні!» На спокійному і далекоглядному обличчі Крофта вперше з'явився вираз божевільний. «Ми призначили бали на ворожих Прислужників, кожен Прислужник 1-го рівня коштує 1 бал, Прислужник 2-го рівня - 3 бали, а Прислужник 3-го рівня - 10 балів, а щодо інших відомих Прислужників у нас відповідна ціна» За словами Крофта була величезна спокуса ‒ «Цього разу нагорода за місію академії надзвичайно щедра. Якщо ти отримаєш достатньо очок внеску, неважливо, чи це модель захисного заклинання Мага 1-го рангу, чи Грайнова Вода, на все це можна буде обміняти очки внеску!» «Це єдиний спосіб, який не вимагає укладення контракту, і при цьому дозволяє розвиватися за рахунок ресурсів!» «Якщо це так...» - Лейлін заплющив очі і тихо обмірковував промову свого наставника. Зовні Лейлін виглядав спокійним. Насправді його мозок вже почав обмірковувати різні сценарії, а чіп постійно видавав різні симуляції, проектуючи їх перед Лейліном. Через кілька хвилин Лейлін знову підвівся і вклонився професору Крофту ‒ «Якщо це все, дозвольте мені піти!» «Куди ти йдеш?» - Крофт був приголомшений діями свого учня. «Звичайно ж відвідати Зону Торгівлі і торговий прилавок Академії!» Лейлін знову вклонився і, отримавши дозвіл Крофта, негайно пішов. Йдучи безлюдними проходами академії, Лейлін багато про що думав. Перш за все, намагатися втекти з-під носа різних професорів рівня офіційного Мага, а потім ще й піддатися полюванню, було чимось неможливим. Лейлін думав недовго, перш ніж почати відкидати цю ідею. Раніше йому вдавалося втекти завдяки вказівці Крофта і його особистим здібностям. Найбільшою причиною все ще було те, що Академія дозволила йому піти. Якби цього не сталося, Лейлін ніколи не зміг би вийти за двері академії, незалежно від того, що було тоді і зараз. «У порівнянні з офіційним Магом, здається, що в кровопролитті між Прислужниками є більше надії, хоча ситуація все ще залишається такою ж несприятливою, як і раніше!» Лейлін підійшов до Зони Торгівлі. Прислужників тут було трохи більше, ніж в інших місцях, але багато хто з них все ще мав похмурий вираз обличчя. Схоже, до них вже дійшла звістка про майбутню Криваву Бійню. Спочатку Лейлін вирішив відвідати крамницю Вукса. На жаль, маленької дерев'яної хатинки вже не було, і він не знав, помер Товстий Вукс чи втік. Лейлін розчаровано зітхнув. В Зоні Торгівлі він купив деякі необхідні інгредієнти, а потім пішов до прилавка з моделями заклинань.
Читати
Відгуки
Наразі відгуки до цього розділу відсутні!
Зареєструйтеся або увійдіть, аби лишити Ваш коментар!