Маленька біла пташка приземлилася, і Кеша розплющила очі ‒ «Судячи з коливань енергії на тому боці, за ними наглядає, щонайбільше, Маг Рідинної Фази. Що нам робити?»
«Навіть якщо вони отримали якусь інформацію, пов'язану з нами, не дуже ризиковано просто так вдиратися туди. Нам потрібно роздобути карту та інформацію, яку вони отримали під час своїх попередніх досліджень…»
Робін глибоко зітхнув ‒ «Мої підлеглі отримали лише частину інформації про крайній регіон. Вони не мають жодного уявлення про внутрішню будову Замку Сипучих Пісків…»
«Навіть якщо це пастка, команда мисливців потрапила в нашу пастку Скульптурного Заклинання. У них не буде багато живої сили!» - Лейлін погладив підборіддя й висловив своє судження.
«У такому випадку нам нема чого боятися!» - Робін сардонічно розсміявся.
Після того, як його так довго переслідували супротивники, майже витіснивши з Кишенькового Виміру, в ньому накопичилося багато стримуваного гніву, який більшою чи меншою мірою поділяли всі інші присутні Чорнокнижники.
* Пу! *
Луската рука раптово простяглася з порожнечі і схопила груди Воїна Варварського Ведмедя, вирвавши з них яскраво-червоне серце, що все ще пульсувало.
Краплі свіжої крові, яка ще не втратила свого тепла, безперервно стікали вниз, змушуючи навколишніх Магів злякано остовпіти.
«Ах! Прекрасна, коротка, смерть!» - з тіні вигулькнув одягнений у чорну мантію Чорнокнижник Горала, з зачарованим виразом на обличчі.
Магів можна було більш-менш вважати психічно хворими, і Чорнокнижники не були винятком.
Раніше їх обмежувало королівське походження, але тепер цього не було. Як тільки був відданий наказ про атаку, в альянсі запанував повний хаос: шестеро Чорних Змій Горала разом з Ноєм винищували всіх Магів, що потрапляли в поле зору, незалежно від рангу. Не пощадили навіть Прислужників.
Ця трагедія змусила деяких Магів тікати.
* Бум! *
Центральна будівля вибухнула. Троє Магів з похмурими виразами обличчя злетіли в повітря, їхні тіла випромінювали жахливу енергію Магів Рідинної Фази.
«Запускайте заклинання!» - крикнув той, що був у центрі. Кільце флуоресцентного світла замерехтіло, і великі руни утворили сталеву клітку, міцно утримуючи весь табір всередині.
«Я знав, що у вас є козирі в рукавах. Але де ваші Маги Рідинної та Кристалічної Фази? Невже вони всі померли?»
Саме тоді, коли троє Магів Рідинної Фази збиралися вийти назустріч, щоб зупинити їх, з темряви вихопилася іскра. Робін, разом з Лейліном і Кешею, з насмішкою вийшли, щоб заступити їм дорогу.
На Забутій Землі не було Магів Ранкової Зорі. Навіть такі великі лідери регіону, як Варварські Ведмеді, мали небагато Магів Кристалічної Фази.
Вислати невеликий загін на полювання за командою Лейліна ‒ це було найбільше, що вони могли зробити без вождів своїх племен. Навіть для цього їм довелося відмовитися від багатьох стратегічних локацій.
Якби цей загін потрапив у пастку, то загальна сила цього альянсу в Кишеньковому Вимірі значно зменшилася б.
Зрештою, ця група Магів лише досліджувала місцевість. Ніхто не очікував від них вторгнення.
«Лише один на Рідинній Фазі і двоє на Паровій. Я, Домінік, подбаю про те, щоб жоден з вас не залишив це місце сьогодні!» - людський Маг, одягнений у чорну мантію з хрестоподібним квітковим візерунком на обличчі, кинувся вперед, коли духовна сила Рідинної Фази вирвалася назовні, наче цунамі.
«Невже? Але в очах нас, королівських Чорнокнижників, ти як ягня на заклання!» - в очах Робіна з'явився відтінок зарозумілості, а з його тіла несамовито вирвалася жахлива сила.
Те ж саме сталося з Лейліном і Кешею.
«Вроджене закляття 3-го рангу ‒ Погляд Терору!»
Це було грізне заклинання, яке могли освоїти високорівневі Чорнокнижники 3-го рангу. Більш того, навіть сила цього заклинання в руках Чорних Змій 3-го рангу не могла зрівнятися з тим, коли його використовували Лейлін і група, навіть якщо вони тренувалися в одному і тому ж заклинанні.
Ця сила стримування була повністю пов'язана з родоводом. Чим більш концентрований рід, чим сильніше його давнє коріння, тим потужнішим буде ефект залякування.
«Формація заклинання 3-го рангу! Територія Єдності!»
Тіла трьох почали світитися, світло зливалося, утворюючи дивну трикутну схему.
Під дією заклинання жахливі силові поля, які вони випромінювали втрьох, насправді почали невиразно доповнювати одне одного і збільшуватися в інтенсивності, утворюючи силу, схожу на силу Території справжнього Мага Ранкової Зорі!
«Хш-с-с-с»
Здійнялися хвилі шипіння, як у стародавніх хижих Гігантських Змій Кемоїна. Простір нескінченно вібрував, і з'явився фантом гігантського змія заввишки понад тисячу метрів. Змій розплющив свої бурштинові очі і втупився прямо в трьох Магів, що стояли перед ним, змусивши їх вкритися холодним потом.
«Справжня Територія повинна мати три основні атрибути: послаблювати ворога, зміцнювати себе і порушувати фундаментальні закони!» - Лейлін мав глибоке розуміння щодо власної Території, і все завдяки великій кількості інформації, прихованої в бібліотеці клану Уроборос.
«Терор окремого Гігантського Змія Кемоїна може щонайбільше послабити його ворогів. Коли ми співпрацюємо, жахливі силові поля, які ми генеруємо, доповнюють і підсилюють одне одного!»
В одну мить він побачив, як дії протилежних Магів сповільнилися. Прислужники знепритомніли, а Маги 1-го рангу ледве могли рухатися. Маги 2-го і 3-го рангів могли рухатися і навіть вимовляти заклинання, але їхня сила значно зменшилася.
Навпаки, аура Чорних Змій Горала різко збільшилася, до такої міри, що її можна було порівняти з Паровою Фазою. Під керівництвом Ноя вони вчинили різанину слабких Магів в таборі.
«Після об'єднання наші сили тепер не тільки послаблюють ворога, але й посилюють наших союзників. Як шкода, що ми не можемо порушувати закони, інакше це було б на рівні справжньої Території!» - Лейлін відчував, як жахливе силове поле додає йому сили.
Невимовна аура увійшла в його тіло, розбурхуючи його кров до кипіння і підштовхуючи його силу до сили Рідинної Фази.
Ситуація Кеші була схожа на його, але найбільше всіх шокувала трансформація Робіна. Як ядро цієї комбінації, він отримав найбільше посилення. Його аура невпинно зростала і почала наводити жах навіть на Лейліна. До цього лише Люціан зумів викликати в ньому такі емоції.
Доповнений вродженим даром трьох Гігантських Змій Кемоїна, Робін вже наблизився до порогу Кристалічної Фази. З додаванням сили свого родоводу він повністю вступив у Кристалічну Фазу в силі!
«Це жахливе силове поле! Ви всі ‒ Чорнокнижники Гігантського Змія Кемоїна!» - людський Маг, Домінік, примружив очі, його тіло затремтіло.
У звітах лише згадувалося, що група Чорнокнижників 3-го рангу вдерлася в Кишеньковий Вимір. Оскільки Лейлін та інші троє використовували лише свої вроджені отруйні заклинання, коли вони увійшли, а не це жахливе силове поле, Маги недооцінили їх.
Навіть якщо вони були Чорнокнижниками 3-го рангу, родовід Чорного Змія Горалу і родовід Гігантського Змія Кемоїна були в абсолютно різних лігах. Їхні сильні сторони були на різних полюсах.
Чорнокнижники з роду Гігантського Кемоїнового Змія були дуже рідкісними, і зазвичай ніколи не виходили за межі штаб-квартири клану Уроборос, де вони були добре захищені. Людський Маг не очікував присутності такої кількості Гігантських Змій Кемоїна в цьому загоні, що проник сюди.
Він відчував, як частина духовної сили в його морі свідомості була заблокована. Його нездатність використати її призвела до того, що на його обличчі з'явилася гіркота.
Трохи більше ніж через десять хвилин різанина на землі закінчилася. Кінцівки і плоть були розкидані всюди. Ной і інші Чорнокнижники Чорного Змія Горала не зазнали жодних поранень, але їхній одяг був пофарбований у темно-червоний колір.
Битва в небі теж досягла свого апогею.
«Пожирання Десяти Тисяч Змій!»
Робін став ще страшнішим, активувавши захист луски Кемоїна. Вигадлива чорна луска, що вкривала його, була гладенькою, але елегантною, а на поверхні навіть з'явилися ледь помітні візерунки, що утворювали цілісну руну кольору крові.
Він завив, і численні потоки чорного повітря згустилися у велику чорну примарну змію, яка проковтнула величезного Варварського Ведмедя.
Почувся жахливий звук пережовування. Через кілька секунд не залишилося й натяку на існування Шамана Варварських Ведмедів.
«Тіньова Клітка!» - використовуючи метеоритний меч, Лейлін крутився, час від часу творячи кілька заклинань, які змушували Зеленошкірого варварського Мага навпроти нього повільно відступати.
* Бум! *
В цей час з-за спини Зеленошкірого варвара Мага виринула прихована пастка, перетворившись на клітку з тіней, яка ув'язнила варвара в собі.
«Здохни!» - Лейлін кинувся вперед, його швидкі кроки містили елегантність танцюриста. Його меч розсік шию Зеленошкірого варвара. Зелена кров бризнула, коли голова полетіла по небу.
«АААА!» - людський Маг видав жахливий крик і віддалився від Кеші, перетворившись на промінь світла, що простягся вдалині.
Клітка, що стояла раніше, одразу ж зробила для нього отвір, коли він наблизився.
«Тобі потрібен мій дозвіл, щоб вийти!» - щойно Маг зібрався вискочити з клітки, як чорна долоня перегородила йому шлях. Робін з посмішкою попрямував туди.
Лейлін і Кеша сіли йому на хвіст і заблокували шлях до відступу. Побачивши це, Маг криво посміхнувся і підняв обидві руки в знак капітуляції.
«І що тепер?» - здавшись, Маг одразу ж впав на землю і знепритомнів. Робін занепокоєно подивився на Кешу.
«Хоч супротивник і був дуже зговірливим, але копирсатися в пам'яті Мага 3-го рангу ‒ це дуже клопітка справа!» - Кеша розплющила очі, на її обличчі з'явився виснажений вираз.
Далі
Том 3. Розділ 424 - Замок Сипучих Пісків
«Я вже ретельно перевірив карти і символи. Копії, які він дав, були справжніми. Все точно так само, як у його пам'яті…» «Це добре!» - Лейлін подивився на непритомного Домініка, який лежав на землі, його море свідомості все ще було запечатане. «Що нам з ним робити?» «Просто викинемо його. Все ж, ми пообіцяли зберегти йому життя за співпрацю» - Робін говорив байдуже, наче про сміття. Кожне слово і дія Мага 3-го рангу несло в собі жахливу енергетику. Тому пакти, які вони укладали, навіть якщо це були лише усні домовленості, мали обов'язкову силу. Звісно, для Робіна та Лейліна Домінік не становив жодної загрози, тож його вбивство чи пощада не мали великого значення для загальної картини. «Гаразд!» - Кеша викликала ляльку з жовтого піску, яка підняла Домініка з землі і побігла геть. «Хм! А тепер давайте подивимось, як тут все влаштовано у Замку Сипучих Пісків!» Лейлін та решта зайняли початковий табір і зібралися у випадковому будинку. Вони розклали карту на великому круглому столі. Це було те, що передав боягуз Домінік. Вона була відновлена по пам'яті і перевірена на достовірність, тому заслуговувала на довіру. На цьому жовтому пергаменті була викладена структура величезного замку, оточеного звичайним білим кольором, за винятком кількох зовнішніх ділянок, які були позначені чіткішими символами. Серед них було багато ділянок, позначених як "небезпечні зони 3-го рівня". Це чітко показувало, що тільки Маги 3-го рангу з їхніми можливостями могли досліджувати це місце. Пересічні Маги 1-го чи 2-го рангу лише накликали б на себе смерть, якби спробували туди просунутися. Лейлін та інші Маги дивилися з напруженою увагою, повністю запам'ятовуючи карту. «Виходячи з накопиченої інформації з давніх часів, тут не тільки багато ілюзій і пасток, але й маршрути та оборона постійно змінюються з плином часу, що робить будь-яку роботу по нанесенню пасток на мапу марною. Наразі є три маршрути, які є безпечними для подорожі!» Робін показав на карту і пояснив ‒ «Це головні двері, перше підвіконня і дах, який містив недолік захисного заклинання, який ви оберете?» Досягнувши цієї точки, команда збиралася розділитися. Лейлін, як і решта, мав свої цілі і сподівався не подорожувати з рештою. Так він зміг би захистити свої секрети. «Я маю намір почати з даху, який має найслабшу точку входу!» - Кеша вирішила ‒ «Три Чорнокнижники з моєї сім'ї підуть за мною!» «Тоді я піду через головні двері! Хоча дах може містити хороші природні ресурси, головні двері набагато безпечніші!» - Робін хихикнув. Ной та інші троє Чорнокнижників нічого не сказали. Здавалося, що вони охоче підуть за Робіном. «Тож я…» - Лейлін розтулив губи і був готовий відповісти. «Лейліне, чому б тобі не приєднатися до мене?» - запросила Кеша ‒ «Я знаю, що ти шукаєш Волосся Ламії. Якщо ми його знайдемо, ти отримаєш пріоритет!» Волосся Ламії було дуже цінним, тож Кеша зробила таку пропозицію, яка свідчила про її доброзичливе ставлення до нього. «Приєднатися до тебе?» - Лейлін опустив голову в роздумах. Звичайно, в цьому були свої переваги, особливо перед обличчям ворожих військ і численних пасток. Однак, у свою чергу, це створило б для нього багато неприємностей. Він не вважав за потрібне розкривати деякі свої методи. «Вибач» - вибачливо посміхнувся він. «Нічого» - Кеша посміхнулася, наче їй теж було байдуже. «Гаразд! Вирушаємо після того, як визначимося з маршрутами. Я не хочу, щоб мене знову виганяли!» - вигукнув Робін і негайно вийшов з кімнати разом з Ноєм та іншими трьома. Під час цієї експедиції Лейлін і Кеша не зазнали особливих втрат. Однак Робін втратив двох своїх підлеглих 3-го рангу, і це його дуже дратувало. Він відчув, що потрібно терміново шукати додаткові ресурси, щоб компенсувати втрати. Кеша і Лейлін кивнули на знак згоди і швидко покинули це місце. Весь табір занурився в гробову тишу. Залишилася тільки кров, що просочилася в землю, і залишки недавньої бійні. * Сс-сю-у! * Через кілька годин після того, як Лейлін і компанія увійшли в глибини стародавнього замку, кілька променів сліпучого блиску засяяли з-за обрію. Вони згасли, відкривши фігури Магів різних племен. На руках однієї з жінок лежав непритомний Домінік. «Весь цей табір повністю покинутий, Кулон і Акаму, швидше за все, мертві…» - побачивши руїни табору, багато хто з високорівневих Магів мусив стримувати свою лють. «З Кулоном все гаразд, він давно підготував насіння клона. Сама регенерація відбудеться в нашому клані!» - старий Зеленошкірий Варвар оголосив ‒ «Якби не той факт, що цей процес клонування викликає величезне виснаження його духовної сили, його було б важко перемогти!» «Непотрібно!» - заперечив інший Шаман Варварських Ведмедів з похмурим виразом обличчя. У цьому таборі з трьох Магів Рідинної Фази один перебував у комі, а інший все ще мав насіння клону. По-справжньому мертвим був лише Шаман Варварських Ведмедів Рідинної Фази. Клан Варварських Ведмедів спеціалізувався на фізичній силі. Що ж до заклинань, то вони черпали підтримку і силу з тотемів, тож природно, що у них було не так багато способів убезпечити своє життя. Вони також були досить жорсткими в думках, не бажаючи прогинатися і здаватися, як люди. «Я відчуваю силу Кристалічної Фази. Судячи зі здібностей Акаму, тільки з такою силою вони могли знищити їх за такий короткий час!» - Шаман Ведмедів голосно заревів. «Що ж нам тепер робити?» - очі Чарівниці зустрілися з очима Зеленошкірого варвара. «Погнатися за ними! Я відчуваю їхній запах, вони навмисне розділилися!» - очі Шамана Варварських Ведмедів налилися кров'ю і стали жахливими ‒ «Ті, хто наважиться вбити людей мого клану, дорого заплатять! Я буду діяти особисто, і покладу їхні голови на наш вівтар, щоб вони страждали від вічного прокляття!» Це виглядало справді надзвичайно люто. Чарівниця затремтіла і в неї пройшов холодний піт. Вона чула про такі прокляття. Говорили, що ворогові відрубають голову і кладуть її на вівтар, а сила тотема завдасть йому вічних мук. Деякі чутки стверджували, що душа Мага також буде ув'язнена всередині черепа, щоб вічно страждати від жорстокості! Це було найжорстокішим покаранням Варварських Ведмедів, і, схоже, цього разу воно буде застосоване. «Щоб вижити в цій Забутій Землі, ці різні племена повинні триматися разом, тому згуртованість їхнього війська дуже висока!» - Чарівниця зітхнула. Для порівняння, хоча альянс, утворений людськими волхвами, які втекли, був найсильнішим, вони були найменш об’єднаними. Їх загальна сила була навіть нижчою, ніж у Варварських Ведмедів та Зеленошкірих варварів. «Давайте розділимось на три групи і рушимо вперед!» - Зеленошкірий Варвар кивнув. Ці три могутні особистості зустрілися і створили альянс для Кишенькового Виміру. Хоча між ними існувала деяка подоба єдності, зв'язок був досить слабким. Не так давно навіть вони були в суперечці за право одноосібного володіння Виміром. Отже, діяти самостійно було мудрим вибором. «Маг, якого переслідує душа Акаму, вибрав головні двері. Я це відчуваю! Я йду за ним» - Шаман Варварських Ведмедів прискорив кроки і одразу ж рушив уперед. «Я виберу дах!» - додав старий Зеленошкірий Варвар. Згорбивши спину, яка, здавалося, ось-ось зламається, він простягнув милиці з чистого золота та дорогоцінних каменів і злетів. «Ви…» Чарівниця похитала головою. Вона тупнула і попрямувала до підвіконня. У цей момент Лейлін не знав, що ворожі війська наздогнали їх і були зовсім поруч. Він з цікавістю роздивлявся кімнату. Вона була схожа на спальню. Площа кімнати була дуже маленькою, на ній стояли лише ліжко, стіл, стілець і книжкова полиця, більше нічого не було. Дерев'яні дошки всередині приміщення стали коричнево-жовтими. Павутиння і купки пилу вкривали кути. Загалом, це виглядало як звичайна занедбана спальня. Лейлін підійшов до книжкової полиці і почав читати заголовки на корінцях книг: "57 способів приготування яблучного вина", "Способи ловлі Розплавлених Жуків", "Знайомство зі світом"… Тут було багато книг дивних жанрів, акуратно складених разом, що вразило Лейліна. Він стримався і відмовився торкатися до жодної з них. Такі стародавні замки Магів вже ввібрали в себе незліченну кількість випромінювання від попередніх мешканців протягом багатьох років. Можливо, тут також колись мешкав страшенно могутній Маг, або ж Дитя Сонця. Замок, напевно, зазнав жахливих змін. Не кажучи вже про структуру та сутність, у цей момент він міг навіть проявляти якісь химерні явища. Деякі з цих явищ не міг пояснити навіть перший власник, а отже, вони могли виявитися ще більш смертоносними. Відомо, що стародавні Маги добре використовували їх як оборонні мережі та будували велику кількість пасток. Маги-дослідники, які раніше торкалися цих предметів у домі, потрапляли в глибокий таємничий простір, повністю загублений для світу. Навіть добре відомих Магів, які мали великий статус, теж спіткала така ж доля смерті. Багато Магів боялися жахливого результату, тому не діяли наосліп, не думаючи. «Згідно з повідомленням Домініка, я маю чекати ще три хвилини, перш ніж мені відчинять двері!» Лейлін стояв перед дверима спальні і з серйозним виразом дивилися на латунну ручку. На стіні повільно цокав годинник. * Тік-так… Тік-так… Тік-так! * Стрілки рухалися дуже повільно. Здавалося, що пройшло п'ять секунд, а на годиннику лише одна. З такою кількістю дивних і незрозумілих впливів навколишнього середовища, багато Магів припускалися помилки, показуючи неправильний час. Якби не чип Лейліна, він міг би потрапити в таку ж пастку. «Пора!» Лейлін уважно дивився на секундомір чипа. Щойно стрілка досягла нуля, він одразу ж схопився за ручку і відчинив двері. * Бум! * У коридорі почулося віддалене відлуння. Лейлін подивився на підлогу і побачив, що яскраво-червоний килим, вистелений на підлозі, був бездоганно чистим, без слідів пилу. Зі стелі звисали красиві люстри, що випромінювали жовте сяйво. Лейлін повернув голову, колишньої кімнати ніде не було видно, не залишилося навіть жодного сліду. Залишилася лише глуха порожня стіна. «Це, мабуть, і є той ілюзорний коридор, а ще це означає, що я потрапив на другий рівень замку!»
Читати
Відгуки
Наразі відгуки до цього розділу відсутні!
Зареєструйтеся або увійдіть, аби лишити Ваш коментар!